Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det kommer en tid i varje mans liv då han frågar sig själv:
"Lever jag livet jag borde leva?
Eller är jag kapabel till nåt större?
Finns det en förändring jag kan göra i mitt liv just nu
för att bli den bästa versionen av mig själv?
Vem vill jag vara?"
Vad är det för liv jag vill ha Hur vill jag framstå för omvärlden?
Såna frågor håller en vaken om natten.
Men när du sitter bakom ratten på en högpresterande bil som denna,
ställer ingen de frågorna. De vet att du är den killen.
Att du har det livet. Visst?
Jag borde kanske leta efter nåt mindre coolt.
Får jag vara ärlig?
Det är ditt ex som pratar.
Vi måste få tillbaka ditt självförtroende. En sak har jag lärt mig:
Det är aldrig för sent att bli mannen du alltid velat bli.
Dan! Hur lyckas du?
Killen ser ut som om han just köpt sig en Lambo.
En mans citron är en annans lemonad. Han behövde bara pressas lite.
Det gjorde dig till månadens säljare igen.
Schyst!
Deb, kan du fota Dan till webbsidan?
Jag måste faktiskt... Tyvärr, jag måste hem.
- Det är min bröllopsdag. - Kom igen. Du gör alltid så här.
Ge det till Hal.
Läget, losers?
Hal, vad har jag sagt om att köra så där?
Bilar är som brudar, Jorge. De vill ha fart.
Din gylf är öppen.
Snälla. Tvinga mig inte att ge honom det.
Kom igen. Han har ju just fått tänderna fixade.
oGe dem vad de tål, Hal.
Hej, Dan.
Hej, mrs Overmeyer.
Hej, Daniel.
- Hej, Beau. - Hej!
FAMILJEN MORGANS VECKOSCHEMA
Jag sa ju, Nina, att Stanford har restriktiv tidig antagning.
Söker du in till Iowa nu, kan du sabba allt.
- Jag vet vad jag gör. - Gör du? För det verkar inte så.
- Grattis på bröllopsdagen! - Åh, älskling.
- Du kom ihåg. - Du trodde jag hade glömt.
Säg till Nina att vi inte betalar för att hon ska följa Trevor till Iowa.
Säg inte hans namn så där.
- Hur då? - Kom igen.
Max! Du mosar ärtorna.
Duktig pojke.
Hej, gubben. Hur var din dag?
Har du planer i helgen?
Kom igen. Vi kan kasta boll i trädgården och se om du har nåt krut kvar.
Kom igen, gubben.
Vart ska du?
- Hem till Samir. - Igen?
Du sa ju färre spel och fler vänner.
Att skjuta huvudet av folk dygnet runt är inte precis hälsosamt.
Du skulle sitta barnvakt. Det är vår bröllopsdag.
Vad? Varför kan inte hon göra det?
- För att jag är kvinna? - Det sa jag inte.
- Det är precis vad du säger. - Nej.
- Vad är det med dig? - Skojar du?
Är det här Trevor som pratar?
Går ditt liv ut på att göra mig förbannad?
Kom igen. Sluta, okej? Snälla.
Kan du ta över för din bror i kväll? Han kan behöva komma ut,
och du kan jobba på din ansökan.
Visst.
- Varsågod. - Tack.
Kan du bara... Kan du be mamma sluta tjata på mig?
Jag är en vuxen kvinna.
- Jag hörde dig, Nina. - Jag pratar med henne. Men seriöst, Beans...
Kalla mig inte det.
Vad hände med journalistik på Stanford?
- Var inte det drömmen? - Journalistiken är död.
Visst.
- Har Trevor sagt det... - Herregud.
- Han borde inte säga så. - Verkligen? Ja.
Han borde inte ge dig idéer.
- Jag är hjärntvättad. - Jag är så glad att det inte bara är jag.
Jösses.
- Okej, Maxie. - Okej.
Jag ska natta honom.
Och sen?
- Ska vi fortfarande ut? - Absolut.
Kanon.
Hej, Samir.
Läget, allihop?
Kyllboi är tillbaka, baby.
KÖR HÅRT KYLLBOI!
KYLLBOI ÄR GRYM
Okej. Nu kör vi.
Låt mig visa hur det går till. Kolla.
In med den sista. Kom igen.
Ja!
- Jäklar. Kyllboi är asgrym. - Kyllboi är sjuk.
Vi ska åka som grupp, så ni kan gå före.
Okej.
- Arton år. Kan du fatta det? - Tänk att vi går tillbaka hit
varje år för att åka Twisted Cyclone.
Jag menar 18 år som gifta. Och du älskar ju den här traditionen.
- Det gör jag! - Säkert?
Jag gjorde det.
Jag bara... Du är en sån vanemänniska. Jag älskar det med dig.
Vi lagar tacos på onsdagar...
- Alla andra gör det ju på tisdagar. - Och vi har sex på torsdagar.
Om vi kan få ut barnen ur huset. Vi måste få ut dem mer
- om vi vill ha mer tid. - Du är bäst på veckoplanering, men...
Kanske vill jag bara vara lite mer spontan. Och resa.
Det känns som om vi aldrig åker nånstans.
Vi har ju barnen och de har skola, de har rutiner och vänner...
Vilka vänner? Kyle har en vän, som han förresten aldrig ens bjuder hem.
Men han är en människa med en puls. Bättre än inget.
Nina är den jag oroar mig för. Hon är så emot etablissemanget.
- Hon är emot systemet... - Emot mig.
Kom igen. Du vet att det är sant.
- Förlåt. - Nej.
- Det här är inte rätt tidpunkt. - Du har rätt.
Nu är det dags för nära döden-upplevelsen och adrenalinruset
från Buffalos vinnare år 1998 av fjärde bästa bergochdalbana.
- Jag vet. - Klarar du det, tror du?
Tror du att jag fortfarande klarar det?
Älskling!
Du är så galen!
- Jag älskar dig! - Ja!
Jag lovar att vi gör nåt annat nästa år.
- Nej. Vi kommer alltid ha Twisted Cyclone. - Nej, jag behöver inte gå hit igen
för att minnas att det var här jag blev kär i dig, på vår första dejt.
Jag höll ditt hår medan du spydde.
- Tänk att du ville kyssa mig. - Jag kommer alltid vilja kyssa dig.
Ja.
Hördu.
Fotot du just tog, det var ett privat ögonblick.
- Har du nåt emot att radera det? - Ja.
Kom igen. Gör inte så här.
Gör inte så.
Hördu. Radera det.
Radera det.
Tvinga mig.
Dan, låt det vara.
Ja. Lyssna på din kvinna, Dan.
Finns det en tuffing där inne, Dan?
Är du en tuffing?
Du, säg mig.
Hur fick en loser som han en så snygg tjej som du...
...nog var?
- Hej då, Dan. - Hej då, Dan.
Jag ville inte att du skulle slåss.
Ville jag gifta mig med en bråkstake, så hade jag gjort det.
Jag vet att du inte gillar våld. Jag bryr mig inte om vad han sa.
Varför är du vaken?
Du vill att jag gör grejen, va?
Vänta. Kör.
Torki, torki.
Nytt rekord!
- Åh, jäklar. - Hej.
Bröllopsdagssex.
Jag är vaken.
Jag är helvaken.
Jag är ledsen för i kväll.
- Jag ska gottgöra dig, jag lovar. - Åh, det gör inget.
Det gör inget.
Vet du vad?
Jag borde ha spöat killen för det han sa till dig.
Åh, gud. Du kunde absolut ha spöat honom.
Åh, älskling. Förlåt. Jag borde inte ha skrattat.
Kan vi göra det här på torsdag?
Jag är så trött.
Ja, visst.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Kom ihåg att skydda era ansikten. Ni vill inte förlora dem.
Man eller pojkvän?
Tonårsdotter.
Jag beklagar.
Hitta en partner.
Du?
Schyst.
Okej.
Jag är så usel på det här. Jag brukar gå på barre-pass,
men jag hittade inget i Buffalo.
Nej, du är jätteduktig. Upp med nävarna, bara.
- Var är hemma? - Ingenstans, överallt.
- Jag jobbar i resebranschen. - Låter trevligt.
- Är du här i jobbet? - Nej, jag ska träffa mitt ex.
Och byt.
Förlåt, TMI.
Ingen fara. Avreagera dig på säcken. Det är vad jag gör.
- Hur gammal är din dotter? - Sjutton.
Herregud.
Jag är så ledsen för det där. Hur känns det?
Det är...
Det är lugnt. Det är en bra historia. Spöad av en sjukgymnast på gymmet.
- Gud. - Vass högerkrok, förresten.
Tack.
Jösses.
Okej. Var var vi?
Tre barn...
Tre barn. Ja.
Ja. Just när jag trodde att jag skulle skicka ett till college, så kom Max.
Bedårande...
Vad?
Jag vet inte.
Ibland känns det bara som om jag är lite...
Fast? Jag vet, det låter så hemskt.
Det är bara det att Dan, min man, han är en fantastisk pappa.
Men han är bara så tillfreds med att vara här.
I Buffalo?
Herregud. Förlåt.
- Jag menade inte... - Nej.
- ...att säga det så. - Det är sant.
När vi träffades ville jag resa och se världen.
Men Dan... Han är bara så hemkär, du vet?
Han är så fokuserad på familjen, och jag älskar det. Han är fantastisk.
Jag önskar bara våra liv vore...
...större, du vet? Bara...
Jag fattar.
Förlåt. Snacka om TMI.
Nej, jag måste med ett flyg, som vanligt.
Men du, om du nånsin övertalar din man att resa,
så lovar jag att jag är bättre på mitt jobb än på kickboxning.
- Tack. - Tack.
Goda nyheter.
- I dag är det halva priset-onsdag... - Dags för större storlek, va?
Är du så stor nu? Hur stor är Maxie?
Så stor.
Titta på de stora mucklerna.
Okej, vänta.
Vi ska köpa den här åt mamma. Och den. Och den.
Vill du ha glass? Ja, jag kan köpa glass åt dig.
Jaså?
Ja. Där är den.
Vill du ha de här? Jag ska köpa pommes åt dig.
Åh, jäklar.
Jag är ledsen, kompis.
Allvarligt?
Hördu, arsle.
Låt mig åtminstone sätta ner min unge.
Helvete.
- Daniel. - Förlåt, mrs Overmeyer.
Herregud!
Hördu!
Du borde ha låtit mig sätta ner min unge!
Jag har dem.
Städning i gång tre, tack.
Ledsen för röran.
Tack för att ni handlar på Fresh, Fresh, Fresh.
Håll i dig.
Hej, Beau.
- Hej, Dan. - Ha det bra.
Okej.
EFTERNAMN - MORGAN FÖRNAMN - KYLE
Jäklar. Passen är utgångna.
Hädanefter betalar pappa kontant, Maxie.
Hallå?
Hej, lägg inte på.
- Hur lever du fortfarande? - Ja, trevligt att höra din röst också.
Jag behöver nya identiteter. Jag är röjd. Hela paket.
För mig, min fru och tre barn.
Tre? Hur gick det till?
Måste jag förklara blommor och bin, Augie, eller kan vi snacka affärer?
Gud.
Du är bra fräck som ringer mig. McCaffrey har letat överallt efter dig.
Han verkar ha hittat mig.
- Hur? - Jag vet inte.
Sociala medier, antar jag.
Din idiot.
Jag tvingades lämna mitt liv.
Nu är jag fast i Tempe i Arizona och gör falsklegg åt bortskämda collegetyper.
- Borde jag gå? - Nej. Du kan stanna.
Men om du försöker se ut som om du inte går på college,
kanske du ska slopa huvtröjan?
Jag betalar en halv miljon kontant.
Du kan köpa Doris en lägenhet i ett sånt där seniorboende.
Du vet, med golfbilar, vin-och-ost-kvällar och mahjong klockan sex?
Dra inte in min mamma i det här.
- Hon lär älska det. - Jag kan ange dig för det dubbla.
Du har inte gjort det på 18 år. Möt mig i Vegas om tre dagar.
Jag meddelar tid och plats.
Vegas? Varför Vegas?
Jag kan inte locka frun med en semester till Tempe i Arizona.
Vegas kan jag sälja.
Har du inte berättat för dem? Är du galen?
Tror du det är så enkelt? Ska jag bara berätta alltihop över fattiga riddare?
Skicka sirapen, ungar. Förresten,
er pappa var torped åt regeringen.
Jag berättar när jag är på väg och säker. Tre dagar.
Schackklubben.
Okej, kom.
Var är Nina?
Nina är inte redaktör längre. Hon slutade.
Vad? När då?
För tre månader sen.
Var är hon nu då?
Jag vet inte.
Hör på. Jag ger dig 50 dollar för din bästa gissning.
Jag är journalist. Jag anger inte folk.
Hundra.
- Kolla under läktarna. - Jag trodde väl det.
Jag skrev min högskoleuppsats om hur universitet propagerar systematisk rasism,
och mamma sågade den.
Jag sa: "Hallå, det är så man skapar förändring."
Och hon sa: "Nej, det är så man hamnar på folkhögskola."
Nina.
Pappa, vad gör du här?
Det här är en trygg plats. Han kan inte bara komma in.
Din pappa är het.
Vidrigt, Kelly.
- Du skulle ju vara på redaktörsmöte. - Ja, det är jag. Var jag.
- Jag... - Du slutade för tre månader sen.
Hur kunde du? Du jobbade så hårt för att bli redaktör.
- Du läser inte ens mina artiklar. - Såklart jag gör.
- Alltid. - Skitsnack.
Jag har inte tid för det här. Var är schackklubben?
- Vi måste hitta din bror. - Vad har hänt?
Inget. Jag har en överraskning åt familjen.
- Vadå? - Var håller schackklubben till?
I mattebyggnaden.
Tack, Kelly.
- Vänta, pappa. - Vad nu?
Han är inte där.
Stanna i bilen.
Glöm det. Det här missar jag inte.
- Missar vad? - Inget.
Kör, kör, kör.
PAPPA ÄR PÅ KRIGSSTIGEN
- Jäklar. - Är du Samir?
- Ja. - Jag är Kyles pappa. Är han här?
Vad hände med schackklubben?
Den var inställd i dag.
- Visst, Samir? - Du betalar mig inte för att ljuga.
- Betalar du honom? - Nej, jag...
Du behöver inte... Det är...
- Jag kan förklara. - In i bilen.
- Jag... - In i bilen.
Sätt fart.
Förrädare.
- Vad är det för överraskning? - Vi ska resa.
- Jag har planer i helgen, så... - Ni har utegångsförbud båda två.
Vi ska upp och hämta er mamma.
Se förväntansfulla ut inför resan, annars berättar jag att ni har ljugit,
och ni vet hur det går då.
Vart ska vi ens åka?
Vegas?
- Ska vi till Las Vegas i dag? - Du ville ju...
- Nu? - ...vara mer spontan.
Jag hörde dig. Och Jorge gav mig ledigt.
Är det Jorge som ger...
- ...hydromassage på tisdagar? - Nej, mrs Kessler. Jorge är Dans chef.
- Ska Dan ge mig hydromassage? - Nej, mrs Kessler.
Ingen massage i dag.
Ungarna har långhelg och är taggade. Eller hur? Berätta hur taggade ni är.
- Ja! - Så taggad.
Dan, vi kan inte bara åka till Vegas. Jag menar... Och varför Vegas?
Det är inte Europa, jag vet, men det finns ett Venedig och ett Eiffeltorn.
Och vi kan säkert få biljetter till Adele.
- Du älskar Adele. - Du älskar Adele.
Självklart. Vem älskar inte Adele?
- Jag älskar Adele. - Alla älskar Adele.
Hon har en röst som en jäkla ängel.
Kom igen, Jess. Vad hindrar oss?
Vem är du? Jag känner inte ens igen dig.
Du kommer älska honom. Han är galen i sängen.
Säkert att det inte är tisdag?
Du förtjänar lite ledigt. Och det vore bra för oss som familj.
Ska vi köra dit?
Inget svetsar samman en familj som en bilresa.
Men vi måste åka nu. Innan rusningstrafiken.
Ledsen, mrs Kessler. Fortsätt jobba på deltamusklerna.
- Tack, Jorge. - Men våra grejer, då?
- Jag måste packa, och bebisen... - Nej.
Jag har packat. När vi kommer fram
använder vi pengarna vi sparat på flygresor och leker Pretty Woman
i de där snofsiga hotellbutikerna som luktar läder och patchouli.
Och ingen budget. Du får köpa vad du vill.
Okej. Det här är helgalet.
- Det här är galet. - Jag vet.
- Herregud. - Helgalet.
Vi ska till Vegas!
Har vi snacks?
Låt oss komma iväg, så kan vi stanna och...
Jag tror jag tar en genväg. Det sparar oss lite tid.
Vad?
Kör, kör, kör!
- Jäklar. - Genar du aldrig över Elmwood?
Jäklar.
Okej. Då kör vi.
Hördu, Maxie.
- Första bilsemestern. - Ja.
Max, är du förväntansfull?
Fem timmar på ett plan, eller 33 timmar i en bil?
Jag väljer 33 timmar.
Älskling, du kom ihåg mina stövlar.
- Ja. - Raring!
Helt otroligt.
- Jisses. - Herregud. Pappa.
- Sakta ner, blyfot. - Ledsen.
Det var en ekorre eller nåt.
Herregud.
- Vart i hela friden tar du oss? - Va? Det är en genväg.
Kör du aldrig här?
Jäklar.
Han spårar oss.
- Vad? - Åh, inget. Inget, raring.
Vet ni? Jag måste faktiskt stanna till på jobbet lite snabbt.
- Är det Hal? - Ja. Han har ny mustasch.
- Jobbar ni ihop? - Det går fort.
Det finns en serviceverkstad till höger.
Okej, ge mig en sekund. Jag kommer strax.
- Pappa, vad i helvete? - Språket, Nina.
Dan, vad i helvete?
Vi ska ju köra 320 mil. Vi måste byta olja, kolla kylarvätskan,
fylla däcken lite extra.
Vi vill ju inte få slut på kylarvätska mitt ute i öknen.
Måste vi sitta i bilen för det?
Han har stannat. Han är precis framför oss.
Han borde vara här.
Hörni. Bara vänta en minut.
Dan?
Mamma, när vi är i Vegas,
- får jag gå till HyperX? - Nej, ingen strippklubb för dig.
- Det är ingen strippklubb. - Varför skrattar du?
Du får inte spela, Nina.
- Har du falsklegg? - Jag är inte... Nej.
Dan!
Hej, Hal. Schyst kärra.
- Kom hon just in? - Ja.
Jag tänkte släppa loss henne lite.
Jisses. Det ska jag säga dig. Hon vill åka fort. Bilar är som brudar.
- Ja! Precis. - Ta ut henne på motorvägen.
Kör så det ryker. Jag betalar böterna.
Jag har honom. Han är på väg västerut.
Hörni.
- Ja? - Vi är redo.
Ska vi till Vegas, eller ska vi bara bo här uppe?
Vi är på väg, raring.
- Är inte dina fötter kalla? - Vem bryr sig? Jag är på semester.
Vad gör du?
Ett inlägg om vår resa.
Måste vi twittra och TikToka?
På min tid umgicks man.
Jag pallar inte med en pappaföreläsning.
Du kan inte ens messa, så din åsikt räknas inte.
Det här borde vara en mobilfri semester. Ge hit dem. Nu.
- Vad? - Seriöst.
- Vad? - Ge hit dem. Nu.
- Jess, lite hjälp? - Okej, ni hörde honom. Ge honom dem.
Din också.
Okej. Min också. Allihop, okej? Solidaritet! Hej då!
Nej!
Nej, nej, nej. Pappa.
- Du gjorde väl inte just det där? - Gud, pappa.
Jag befriade just vår familj från teknikens bojor
- med en liten handledsknyck. - Stanna.
Och tro mig, det kommer att föra oss närmare varandra. Vänta bara.
Du har blivit galen.
- Herregud. - Strunt samma. Jag köper en ny.
Som du köper dina vänner?
- Samir är en affärskompanjon. - Visst.
- Titta. De pratar åtminstone. - Vill du berätta
- om alla dina affärer? - Jag struntar i...
Jag har en fråga, herr Spontan. Utan mobiler, hur ska vi hitta dit?
AMERIKANSKA MOTORFÖRBUNDET
Det här är inte roligt.
Det är inget skämt. Vi ska på långresa. Vi behöver kartor.
Varför inte bara, du vet...
Ja, pappa. Varför?
För att han försökte stärka familjebanden genom tvångsavlägsnande av teknik.
Jag behöver resehjälp. Är inte det er uppgift?
Inte på länge.
- Vad är er destination? - Las Vegas.
Jag behöver även hjälp med bokningar, om det inte är för mycket besvär.
Okej. Här.
Okej.
- Jag behöver ett kreditkort. - Vet du vad? Här är mitt medlemskort.
Du lär nog se att jag har en del belöningspoäng.
Det funkar inte så.
- Det är... - Jag fattar.
Med alla poäng behöver jag kanske inget kreditkort.
Vad tror du, Levon? Funkar det?
Hur många poäng har vi?
Ni är visst platina-elit-diamant-medlemmar.
Och jag hjälper er gärna.
Snälla, sluta. Kan nån låsa upp?
Jäklar.
Rätt imponerande, va?
Hur bra är mamma?
Kom igen, hörni.
Vad är "ice, ice, baby"?
Kalla in alla.
Svenskarna, Gunther, Spiros.
- Jag vill att de hittas. - Inga träffar på deras kort.
De måste använda kontanter.
Jag har spårat deras sociala medier, utan resultat.
De måste ha stängt av mobilerna.
Hans grabb är spelare och kallar sig Kyllboi.
Han är rätt vass.
Ut med spanare och hitta minibussen.
Ska bli, bossen.
Han får svårt att byta bil utan att familjen misstänker nåt.
- Varför tror du att de inte vet? - De är kvar hos honom.
LEDIGA RUM
Se på dig. Du har abstinens.
Klarar du inte en enda dag utan att skjuta skallen av folk?
Jag har ett varumärke att sköta.
Är en desensibiliserad kugge i den våldsbesatta
kapitalistmaskinen ett varumärke?
Åh, bra. Trevor är här.
Minns du ens din egen personlighet?
Nej.
Du var cool förr.
- Känner jag dig? - Jag tror inte det.
Jo. Jag har sett dig på Twitch.
Du är killen som dödade Synapse live på hans egen stream!
Du är Kyllboi. Visst?
Känner du till det?
Ja. Snubben, det var ascoolt.
Får jag ta ett foto?
Visst.
Jess, jag vet inte hur jag ska säga det här,
men när vi kommer till Vegas, ska vi inte åka hem igen.
Sanningen är att jag inte har varit helt ärl...
Sanningen är, att när vi träffades...
Innan jag träffade...
Då så. Rum 152 och 153.
Kan jag få fyra engångskameror också?
Ja.
Varsågod.
- Tack. Behåll växeln. - Tack.
Du är asgrym, snubben. På riktigt.
Jag menar, tack.
Det här är tidernas värsta...
Jag ska ta dig.
Jag ska ta dig!
Här, grabben. Ut och skapa minnen.
Ja, jag... Det här är... Det är mysko för mig.
- Coolt att jag sprang på dig. - Din bror har fått en vän.
- Kan du göra grejen? - Ja.
- Grymt. Tack, Kyllboi. - Tack.
- Vad var det där? - Bra fråga.
- Vad handlade det där om? - Ja, vem är Kyllboi?
Det låter väldigt bekant. Det känns som om jag vet vem det är.
- Det är... - Ingen.
- Det är inget. - Herregud.
- Inget viktigt. - Han är Kyllboi.
Det är hans gamertag. Han slutade aldrig spela.
Han tror han är känd nu.
Verkligen?
Stora pojken!
Tänker hon lägga ut det där fotot?
- Troligen, ja. - Hej!
Bokade du några rum?
Nej, de är fullbokade. Vi måste vidare.
- Allvarligt? - Ja.
Där.
Nu kör vi.
ANSLUT HÖRLURAR
ANSLUTER HÖRLURAR...
FALLSKADA? INGEN VINST, INGET ARVODE
- Vad var det? - Hej, älskling.
Bara ett litet väghål.
Max, såg du? Den där killen flög.
BEBIS OMBORD
Herregud.
- Jisses. - Herregud.
- Var är vi? - I Iowa.
- Iowa? - Ja.
Vänta. Körde du hela natten?
Tja, vad kan jag säga?
Jag var så exalterad att jag inte kunde sova.
Jag kom in i andra andningen. Eller femte. Och sen rätt vad det var, pang.
Vi är i Iowa City. Det är ingen riktig ko, raring.
- Okej? - Herregud.
Herregud. Sa du just Iowa City?
- Herregud. - Ja, raring.
Vi är bokstavligen en centimeter från SIU. Vi kan stanna och...
Vi ska inte hälsa på Trevor.
Jag menade faktiskt att jag ville se campus, men visst.
Visst. För du vill så gärna se anläggningarna.
- Ja. Faktiskt. - Seriöst?
Ska vi tjafsa om att du vill följa efter en pojke till college?
- Jag följer inte efter en pojke. - Hörni.
Du kommer att gå där i tre månader...
- Hörni. - Det är skolan jag vill gå på.
Självklart vill jag se campus.
- Varför vill du gå där? - Vi är så långt hemifrån.
Det är jättefint här. Varför vill ni inte att jag ska gå här?
Jag fattar inte att du uppmuntrar det här.
En liten paus från körandet skadar inte.
Och om vi vill att hon ska lyssna på oss, måste vi börja lyssna mer på henne.
Låt henne se sig om. Det är tryggt och fint. Och vi får en chans att prata.
Okej. Vill du veta vad collegelivet verkligen handlar om?
Följ med.
Det här lockar fram minnen.
- Som ett konvent för giftig maskulinitet. - Det kallas skolanda, Nina.
Visst. Det är inte du som kommer att bli vält i en bajamaja.
Det är rätt livat. Gillar du det?
- Ja. Det är coolt. - Ja.
Hej, snygging. Ska jag visa hur man halsar öl på händer?
Förlåt. Jag insåg inte att du var...
...en mamma.
Nina.
Kan du ta honom?
Här.
Japp.
Herregud.
- Hörni! Kom. Hon tänker göra det. - Mamma!
Mamma!
Jag kan inte...
- Hit med ölen! - Kom igen! Ja!
Halsa! Halsa! Halsa!
Halsa! Halsa!
- Våga inte försöka nåt sånt. - Mamma, det var...
...det var asgrymt. Jag...
"Hit med ölen"?
Nu sticker vi innan jag blir för tävlingsstinn
- och börjar spöa folk i ölpingis. - Herregud. Undrar hur det ser ut.
Hoppas ni gillade biblioteket.
Första gången för mig också.
Hörni, titta. En rundtur. Vi smyger in och låtsas som om vi varit med hela tiden.
- Måste vi? - Ja.
Vi är här för att stötta din syster. Tjafsar du, så får du bära Max.
- Kom nu. - Vidare till vår toppmoderna idrottshall.
Förlåt att jag tjallade.
Det gör mig galen att du alltid kommer undan
medan jag blir utskälld konstant bara för att ni inte förstår Trevor.
Vi förstår Trevor.
- Vi gillar inte Trevor. - Varför?
Ända sen ni blev ihop har du varit en helt annan person.
Jag gillade dig bättre förut.
Och han behandlar dig uselt. Du förtjänar bättre.
Är det typ genuin omtanke om mig och mina känslor?
Nej. Gud, nej. Äckligt.
Jag undrar vad som pågår i dina tankar.
Det är bara... Jag vet inte. Ännu ett minne från förr.
Tror du att du fortfarande kan?
Nej. Inte såvida jag inte vill hamna på sjukhus.
Det är bara märkligt att tänka på hur annorlunda mitt liv kunde ha blivit
om jag inte hade slitit av korsbandet.
- Vill du att det ska vara annorlunda? - Nej. Gud, nej.
Det är bara... Det är bara märkligt.
Du har aldrig träffat den versionen av mig.
Du känner bara sjukgymnasten Jessica.
Jag älskar varje version av dig.
- Gör du? - Ja. Särskilt den ölhalsande.
Det var så jäkla hett.
- Var det? - Herregud.
Hade du nånsin sex på stavhoppsmattan?
- Svara inte. Jösses. - Gud.
Du har betett dig så konstigt hela den här resan.
Men jag är lite tänd på spontana Dan.
Tja, du vet, Jess. Vi har alla olika versioner av oss själva.
- Och ibland måste man bara... - Ja.
Den där killen med guldkedjan.
Han var inte med i gruppen förut.
- Okej. - Vad gör han?
De växer upp snabbt, va? Vilken är din?
Min dotter är hemma i Stuttgart.
- Jag tittar på skolor åt henne. - Oj. Det är långt iväg.
Jag har affärer här.
Kemi, astronomi, astrofysik...
Du nämnde affärer i Iowa.
Vad är det för affärer?
- Majs. - Jaså?
- Har du majs i portföljen? - Självklart.
- Mina damer. - Tack.
- Efter er. - Nej, jag insisterar.
- Dan? - Hej, raring.
- Kommer du? - Ja.
Vi pratar bara. Han är ända från Stuttgart i Tyskland.
Vet du, jag hade en brevvän från Stuttgart.
Jag lärde mig till och med lite tyska.
Ingen behöver få veta.
Om du vill berätta vad som finns i portföljen,
så stannar det mellan oss.
Vad sa du just?
"Var ligger diskoteket?"
- Visst. Okej. - Oroa dig inte. Vi kommer ikapp.
- Okej, raring. - Adjö, min kära.
Visst. Vill du dansa? Få se vad som finns i portföljen.
MAJSFRÖN
- Vad fan är det? - Majs. Jag sa ju det.
- Så, du är bara tysk? - Ja, exakt.
Helvete.
- Biologilabben är där borta. - Var är pappa?
- Fysiklabben ligger där. - Pratar med nån tysk.
Och här har vi våra kemilabb.
Aldrig en trist stund i labben. Vi går vidare.
Låt mig visa er Mellanvästerns största Van de Graaff-generator.
Hoppas ni gillade rundturen på vårt underbara campus.
Jag gjorde i alla fall det.
- Hej. Det börjar bli sent. - Hej.
- Vi borde nog komma iväg. - Ja.
- Var är Nina? - Jag sa att hon fick hälsa på Trevor.
Det kändes grymt att neka henne. Det är okej.
Hon är snart tillbaka.
Ja. Nej. Jag är inte alls orolig.
Okej.
Stick, Josh.
Det är jag.
Vem jag?
Nina.
Hej. Vad gör du här?
Lång historia. Men får jag komma in?
Vet du vad?
Ge mig en sekund att ta på mig byxor, så kan vi gå och ta en matcha.
Herregud.
- Herregud. - Vänta lite.
Herregud. Du är otrogen mot mig.
Monogami är bara ett påhitt av vår västerländska hämmande civilisation.
Herregud.
Jag trodde vi tänkte i samma banor där.
Okej.
Vad har hänt, raring?
Han är en skitstövel.
"Monogami är bara ett påhitt"... Vem säger ens så?
- Trevor. - Jag är ledsen, raring.
Kan vi bara åka?
Bra idé, raring. Nu åker vi.
Hej, Beans.
Jag är ledsen. När jag var i din ålder...
Du behöver ingen pappaföreläsning, va?
Du, Beans.
Har du hört talas om kyusho jitsu?
- Kyusho vad? - Kyusho jitsu.
Det är en kampsport från 1200-talet som använder tryckpunkter
för att vålla extrem smärta utan bestående skador.
Hur känner du ens till det?
Din farsa har kanske dolda sidor.
Nina, du måste släppa de här stereotypiska...
Där fick du för "stereotypiskt",
din olidligt uppblåsta, pompösa, skenheliga skithög.
Le.
Du förtjänar mer.
- Vad sa du till henne? - Bara en pappaföreläsning.
Åh, gud.
Vad hände med spegeln?
Spegeln.
- Hörde du inte det? - Nej.
En lastbil flög förbi. Killen måste ha kört 160.
Och stenarna bara flög...
- ...ur däcken. - Jesus.
En träffade där. Den träffade nästan vindrutan.
Vad i...
Vi skrämde honom.
Vi skrämde verkligen dig.
Du blev så rädd.
Så, berättade du för mamma att jag har slutat på tidningen?
Nej. Ville du det?
Jag skojade.
Nej. Jag...
Jag funderade bara på att kanske försöka få tillbaka min tjänst.
Jaså? Det vore schyst.
Men bara om du vill.
Jag måste säga, Beans.
Du har en jäkla röst, och den förtjänar att bli hörd.
Du. Jag skojar inte. Okej?
Jag menar det. Din artikel om genomgripande korruption
i utbildningsnämnden... Herregud. Jag fick gåshud.
- Läste du den faktiskt? - Självklart.
Kom igen. Jag är ditt största fan, Beans. Har alltid varit och kommer alltid vara.
Och det är din mamma också. Och dina bröder.
Max har bara inte sagt det än.
Åh, ett leende. Wow. Jäklar.
- Herregud. - Nej, jag log inte.
Det var... Nej.
Jag menar det. Jag är stolt över dig.
Tack.
Max är matad och nattad i barnens rum.
Jag är så redo för en riktig säng.
Vad?
Inget.
- Hallå där. - Hallå.
Vill du lägga ner den?
Vänta. Det är inte torsdag.
Okej.
Jäklar.
Wow.
Vad var det?
Det kändes som... Det kändes...
Det var verkligen på tiden.
Det var...
- Det är vad det var. - Det kändes...
Det kändes annorlunda.
- Bra, hoppas jag. - Annorlunda, typ...
Som om jag bedrog Dan med andra Dan.
- Så annorlunda. - Nej. Det var...
Missförstå mig inte. Det där var så hett. Det var typ...
Vad tog det åt dig?
Jag vet inte.
Kanske för att vi är hemifrån, eller...
...kanske för att jag såg dig stå på händer på ett ölfat och skrika: "Hit med ölen!"
Är det så här du var förr?
Andra Dan.
Förändrades du på grund av mig?
Nej.
Jag förändrades för att jag inte gillade den jag var förr.
Sen träffade jag dig.
Sen blev jag pappa.
Och för första gången på länge mådde jag bra.
Jag gick bara till överdrift. Jag blev för bekväm. För trygg.
Och det verkade nog tråkigt
- och kanske försummande... - För vad det är värt...
- ...och det ska bli ändring. - ...så gillar jag verkligen båda Dan.
- Gör du? - Ja.
Tja, jag är redan här, så...
- Så praktiskt. - Ja.
- Hallå? - Augie? Vi anländer i kväll.
Baren på Aria, kl 18:00. Har du allt?
En del av mitt bästa arbete, om jag får säga det själv.
Bättre än passet som fick mig kroppsvisiterad i Bogotá?
Det låter du mig aldrig glömma, va?
Jo, då. Dagen då jag glömmer ljudet av gummihandsken.
- Har du berättat för dem än? - Jag jobbar på det.
Det är inte så lätt att flika in i en konversation.
De kan bli misstänksamma när de måste byta namn och lämna landet.
Vad väntar du på?
Jag sa att jag jobbar på det. Låt mig vara.
Hör på, Jess.
Jag har nåt jag måste berätta.
Om den andra Dan.
Den Dan jag var innan vi träffades.
Pappa? Vem pratar du med?
Ingen. Sätt dig.
Flickorna är inte klara än.
Så, Kyllboi, alltså?
Varför sa du inget?
Jag visste att ni aldrig skulle fatta,
att ni bara skulle flippa ur och förlänga mitt förbud.
- Varsågoda. - Jag försökte inte straffa dig.
Vi ville bara att du skulle ha andra intressen.
Skaffa några vänner. Vara lite mer normal.
Jag har vänner. Okej? Tusentals.
Folk gillar mig när jag är Kyllboi. Jag gillar mig själv.
Men när jag är Kyle, är jag för blyg för att prata med tjejer.
Jag är inte bra nog för att komma med i basebollaget.
Jag är en nolla.
Men när jag är Kyllboi är jag bra, pappa. Typ på proffsnivå.
Hör på, okej.
Jag vet att du ser det som tidsslöseri, men det kräver intelligens och reflexer.
Flygvapnet rekryterar spelare.
Ja. Det är kanske det är jag är rädd för.
- Låt mig visa dig. - Visa vad?
- Vad jag kan. - Lasertag?
Du kan inte mena allvar.
Tvekamp, okej? Om jag vinner, får jag börja spela igen.
Om du vinner, kvarstår förbudet.
Vadå, får inte jag nåt?
Okej, visst. Vad vill du ha?
Jag vill kasta boll. Som vi brukade.
Du och jag i trädgården, varje dag i sex månader.
Pappa, jag är inte 12.
Tja, du lär väl ändå spöa mig, herr Intelligens och Reflexer?
Visst. Lycka till.
Du är så körd.
Nu kör vi.
Du är grön. Du är blå.
Träffas man, är man ute i fem sekunder.
- Först till tre vinner. - Trycker man bara på avtryckaren?
Dödsmatch. Gör er redo.
Tre, två, ett, strid.
Ta det lugnt med mig.
Pappa. Kom igen. Jag ger dig en gratis, okej.
Okej.
- Första träff. - Där hade jag tur.
Okej. Det var en.
Hur gör du det här?
Nej. Nej, inte...
Du, Kyllboi. Jag trodde det var lasertag, inte kurragömma.
Din sluga lilla skit. Du börjar bli rätt bra på det här, Kyle.
Jag behöver åtminstone inget dna-prov.
Sudden death.
Spel över.
Kyle, kom igen. Var inte arg.
Du lurade mig.
Du är lasertagexpert.
Nej. Jag var ung på 80-talet.
Som om det fanns laser då.
Kom igen, kompis, du var duktig där inne.
Du anpassade dig fort och var kreativ.
Du spöade mig nästan.
Och jag gillade verkligen att göra det med dig.
Det betydde mycket för mig.
Är vi okej?
Kom igen. Ge mig lite kärlek.
Riktig kärlek. Ja.
- Inte illa för en gammal gubbe, va? - Visst.
Hallå. Vad säger du, mamacita?
Slutspurten. Är ni redo?
- Vegas! - Är du redo?
Maxie.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Det är fantastiskt.
Vegas!
Ja!
Donny Osmond.
Adele!
VÄLKOMMEN TILL ARIA RESORT & CASINO
- Jösses. - Se där. Vi fick en parkeringsplats.
Vad sägs om det?
Wow!
Det här är så coolt.
- Kolla in. - Golven är så blanka.
Är allt det här vårt?
Herregud.
Åh, wow.
"Njut av denna svit för vilken vartenda möjliga erbjudande har tillämpats.
Ni har en bokning kl 19:00 på La Maison D'Or.
Tack för att ni är fantastiska medlemmar. Levon." Så fint.
Vad?
- Nina? - Japp.
Du måste kolla in badkaret.
Jag måste springa ner en sekund. Låt dem inte rensa minibaren.
Den är inte mini.
Herregud.
Herregud. Ja!
Hej.
Se på dig, hur du leker familjefar.
Jag leker inte. Det här är mitt liv.
Såg du nåt oroväckande på väg in?
Inte jag heller.
Jag strulade till det i Iowa, men det är nog löst.
Njut då av din sista kväll som Dan Morgan, min vän.
Ni är bokade på ett flyg till Vancouver i morgon bitti med nya identiteter.
Du är en livräddare, Augs. Tack.
Försök lämna Vegas med en del av dem.
Jag lovar inget.
Hur tog familjen nyheterna?
Jag ska berätta för Jess under middagen.
- Jag föreslår en japansk restaurang. - Varför?
Inga knivar.
Wow. Du ser fantastisk ut.
Jag vet.
Wow! Vilken lyckligt lottad kille jag är.
Wow!
Kom.
Då så. Ni två passar Max.
Lämna inte sviten under några omständigheter.
Det finns mat i kylen. Öppna inte för nån.
- Förstått? - Förstått.
Och du, Maxie?
- Förstått? - Okej. Ha så kul. Sköt er.
- Åt helvete med det, va? - Ja.
Redo?
Nu kör vi.
Ja.
Så taggad.
Wow.
Du, vi sticker till HyperX. Jag vill se esportarenan.
Glöm det. Nej. Jag spenderar inte min tid i en arena full av en massa Kyle.
Det suger att suga. Jag och Max ska dit.
Hej, Elvis.
- Hej då. - Hej då.
Jag tror det är här borta. Du kommer älska det.
Jag hatar det redan.
Välkomna till HyperX Arena. Fem minuter till vår sista omgång.
Det här är sjukt.
Luktar som ditt rum på steroider.
Tack.
Det är Ren.
Hej. Förlåt. Stort fan.
Tack. Vänta. Du är...
- Kyllboi. - Ja. Jag har sett dina streamar.
Tack.
Hej.
Vill du träffa Valkyrae och de andra?
Ja, för fasen.
Okej. Jag har en present åt dig.
- Okej. - Ta honom.
Tack så mycket.
- För oss. - Ja.
Jag fattar inte att vi faktiskt gjorde det.
- Vi är här. - Japp.
Vi är här.
Du, Jess...
- Jag måste berätta en sak. - Vänta.
- Kom här. - Vad?
Herregud.
- Tack. - Du behöver inte tacka mig.
Förlåt. Jag avbröt.
Nej, det är okej. Det är bara... Skälet till den här resan...
Vad jag sa var...
- Önskas peppar? - Jag vill inte ha peppar.
Jag vill vara ifred med min fru.
Jag talar inte egentligen franska. De lär oss bara nog för att låta snofsiga.
Jag ger er en minut.
Talar du franska också?
Jag läste lite franska förr i tiden.
Det är lite konstigt att du aldrig har nämnt för mig
att du pratar två främmande språk.
Hur bra är du?
Jag vet inte, det var ett tag sedan.
Jag har rest runt världen.
Ändå är det svårt att berätta sanningen för dig.
Jag är rädd att krossa ditt hjärta.
Jag vet inte om du fortfarande kommer att älska mig
när du vet vem jag verkligen är.
Jag är ledsen att du blir indragen i det här,
men jag svär på mitt liv att jag aldrig kommer att låta nån
skada dig eller barnen.
Det där var galet sexigt.
Varför låter allt så mycket bättre på franska?
Det är ett melodiskt språk.
Nån gång måste vi prata om varför du aldrig har berättat det här.
Jag menar, det är galet.
V borde också prata om hur galet du har betett dig
sen du dök upp och drog iväg oss till Vegas.
Men just nu, vill jag bara vara här med dig.
Jag vill äta den här fantastiska maten, och dricka champagnen vi inte har råd med,
och njuta av varandras sällskap och kanske...
...visa den där absurda hotellsviten några moves den aldrig sett förut.
Det låter som en rätt perfekt kväll.
- Vad har du för rank? - Ascendant 3.
Jäklar. Verkligen? Det är bättre än hans.
Det är otroligt.
- Jösses. - Hur länge har du spelat?
Sen spelet kom ut.
Coolt att din bror är Kyllboi.
- Är det? - Ja. Han är en riktig spelare.
Så är det här din...
Nej. Åh, gud. Nej.
- Jag hittade honom där borta. - Där borta?
- Ja. - Hängde han bara där?
Dags för final.
Team Valkyrae och Team iiTzTimmy upp på scenen!
Du, nu kör vi.
Använd Kyllboi.
Känner du för det?
Finalen?
Ja, det här är ett sånt där ögonblick. Är du med eller inte?
- Jag är med. - Kom nu. Ja.
- Okej. - Var inte nervös.
- Det blir en lätt match. - Tack.
Det där var rätt schyst av dig.
Inte precis. De kommer att bli krossade.
Läget, allihop?
Sätt dig, Kyllboi, här bredvid mig.
Har du ammunition?
Jag ska försöka skärma av oss snabbt.
Här ovanför.
Nu kör vi.
- Bra jobbat. - Okej. Nästa.
Inga fler insatser.
- Åh, jäklar! - Jag ska ringa barnen.
Okej. Ja.
Kolla B Main nu direkt.
- Snyggt skott. - Här är den sista.
Han hoppade in.
- Seriöst? Vad var det där? - Snyggt!
Det där var så sjukt!
- Hej. - Hej.
Barnen svarar inte. Vill du gå upp?
Ja. Vi går. Okej.
Jess. Vänta, vänta, vänta, vänta, vänta.
Är de okej?
Ja, då.
Förlåt att jag avbröt kvällen. Jag var inte...
Vem har sagt att vi avbröt den?
Ge mig 30 sekunder att fräscha till mig och möt mig i sängen.
Okej.
Stämning.
ROMANTIK
Kärleksdimma.
Jess!
Dan?
- Herregud. - Där är han.
Dan?
- Jag har letat efter dig. - Dan.
Dan.
Ta det lugnt, Coogan.
Du övermannade mig. Du vinner.
Bara släpp henne.
- Hon vet inget. - Tja, nu gör hon nog det, Sean.
Ja. Det här är vad som kommer att hända.
Först dödar jag dig.
Sen dödar jag henne.
Och sen låter jag min kompanjon på HyperX döda era barn.
Vad sägs?
Jag kan förklara.
Det är normalt, älskling. Alla kräks sin första gång.
Ge mig en sekund.
Vad?
Herregud.
Jess, vänta. Vart ska du?
HyperX.
Så, vill du att jag pratar, eller har du saker att säga?
- Om jag har saker att säga? - Visst. Förlåt.
Jag har ögonglob på mig, Sean.
Jävla ögonglob.
- Jess. - Håll käften. Håll käften!
Jag vill inte höra det. Jag vill inte ens se på dig.
Jag vill bara hitta mina barn,
som inte har sina jäkla mobiler för att du kastade bort dem!
Kyllboi, det är bara du och jag.
Döda honom.
Se upp!
- Jag har en uppståndelse. - Okej.
Åh, nej.
- Spöade! - Herregud.
Det är upp till dig, mannen.
Till vänster. Bra träff.
- Snyggt. En till. - Kommer.
- Kom igen! - Ja! Ja!
Vi har en vinnare!
SEGER
- Team Valkyrae vinner! - Ja!
Det blir inte mycket jämnare.
Kyllboi! Kyllboi! Just det.
- Kyllboi! - En applåd!
- Det är Kyllboi. - Vem är Kyllboi?
Kyllboi!
Kyle?
Åh, jäklar. Kyle!
- Hej! - Var är din bror?
Lustig historia. Han är precis där.
- Nej. Din andra bror. - Han mår bra.
Det är lugnt. Han är med Ren.
- Vad? - Ursäkta.
Ser ni?
- Han mår bra. Max mår toppen. - Hej.
- Okej. Ring mig. - Lyssna.
Jag vet att ni är arga...
Lyssna, det är mig de jublar för.
- Vad tänkte ni? - Max mår bra.
Hörni. Vi har inte tid med det här, okej? Vi måste lämna stan.
Lite överreaktion?
- Vänta. Varför måste vi sticka? - För att.
- Jess, berätta, snälla. - Berätta själv.
Vi måste sticka för att mina ex-kollegor försöker döda oss.
Från bilhandlaren?
Jag skojar inte. Fråga Max.
Innan jag mötte er mamma var jag lönnmördare.
Jag flydde och nu har de hittat oss.
Pappa, du är typ världens största mes.
Tack. Sätt fart! Nu!
Spring, spring.
Hitta en utgång.
- Sätt fart, hörni. Kom igen. - Spring. Spring.
- Pappa? - Vad i helvete?
Jag drar på mig elden.
Spring ditåt med barnen. Jag finns precis bakom er.
Spring.
Jess, hon kommer. Vänta här.
- Okej. - Vänta här.
Ingen fara, gubben.
Alla kräks första gången.
Kom igen, vi måste sticka. Kom nu.
Sätt fart. Spring.
Mitt riktiga namn är Sean.
Min mamma dog när jag var fyra.
Min far var våldsbenägen. När jag var 18 blev det armén direkt.
Kanske var det hans gener som kom fram, men jag blomstrade.
Jag var Grön basker. Jag var en Delta.
Och sen blev jag kontaktad av en man vid namn McCaffrey.
Före detta SAS.
Han tog min träning till en ny nivå och rekryterade mig till ett specialprogram.
- Det var en chans att göra gott. - Vadå för specialprogram?
Vi slog ut de värsta av de värsta.
Terrorister, krigsherrar, kidnappare över hela världen.
De regeringen inte lagligen kunde röra.
Slog ut, som i...
- Hur många? - Tjugosex.
- Har du dödat 26 pers... - Nej.
Nej, jag deltog i 26 uppdrag.
Åh, gud.
- Trettionio personer. - Det är fler!
- Inkluderar vi den här resan? - Totalt dödsantal, Dan!
- Pappa. - Fyrtiotre.
De var onda allihop.
- Du är en sån hycklare. - Alla onda människor.
Du tog ifrån mig det enda jag är bra på för att det inkluderar fejkvåld,
och så är du seriemördare?
Pappa, du jobbade väl för de goda?
McCaffrey var en fadersgestalt.
Jag litade på honom, men jag var naiv.
Det började legitimt.
Men han blev girig och började hyra ut oss som legosoldater till högstbjudande.
Och så fort jag fick veta det, stack jag.
Jag kämpade mig ut, men det innebar att jag svek mina vänner,
min mentor, den enda riktiga familj jag nånsin hade känt till.
Så de har jagat dig sen dess.
- Ja. - Jag är en sån idiot.
Det är därför du är så hemlighetsfull och aldrig vill åka nånstans.
Och är så konstig när det gäller sociala medier.
Och är så emot teknik.
Med ansiktsigenkänningsprogrammen hade jag inget val.
Dessutom tycker jag att sociala medier är fundamentalt vidriga.
- Gud. - Men vad händer nu när de hittat oss?
Jag har löst det.
Det är lugnt.
Det är ditt.
Och det är ditt. Och det är ditt.
"Molly Anderson"?
Du fick åtminstone ett riktigt namn.
Jag heter Van.
Jag är ett fordon.
Van?
Vi kan inte åka tillbaka till Buffalo. De liven är över. Jag är ledsen.
Jag har äntligen ett liv, och du förstör det.
- Tack, pappa. - Kyle, kom hit.
Nej, pappa. Du kan inte bestämma över oss längre.
- Nånsin. - Kom...
- Arton år av lögner. - Jag är mannen du gifte dig med.
- Jag var bara nåt annat tidigare. - Nåt annat.
Du var inte med i ett band eller vegan, Dan.
Det hade varit nåt annat.
Du var yrkeslönnmördare.
Jag försökte skydda dig.
- Men vår kärlek var äkta. - Äkta? Menar du allvar?
Var den så äkta att du inte kunde anförtro mig
vetskapen om hur stor fara vi var i?
Vad trodde du?
Att jag skulle babbla om det i mammagruppens sms-kedja?
- Nej. Jag... - Eller trodde du att jag skulle lämna dig
om jag visste vem du var?
Vi var bara nån täckmantel för dig,
en del av din förklädnad som förortssnubbe?
- Vad? Nej. - Du måste ha avskytt oss.
Varenda dag, när du knegade på, torkade barnarumpor och körde minibuss.
Jag älskar den minibussen.
Jag menar, plötsligt är du James Bond och nu är du vad?
Normal.
En normal kille med ett normalt, underbart, perfekt liv.
Det är allt jag nånsin velat
Jag menar, du var tiokampare. Du borde ha fått medalj i Aten.
Avskyr du ditt liv som mamma?
Ibland.
Ja.
Jag vill inte vara den killen.
Jag önskar jag kunde tro dig.
Det gör jag verkligen.
Men ärligt talat,
under den här resan har jag sett dig lyckligare än på åratal.
En resa på vilken du har dödat fyra personer.
Jag menar, är det här verkligen du?
Du är en främling som heter Sean.
"Archibald Anderson."
Åh, för helvete, Augie.
I morgon bitti tar jag med mig ungarna och sticker härifrån.
- Det är inte säkert. - Det är inte säkert med dig.
De jagar dig, inte oss.
Och hädanefter fattar jag besluten om mig och barnen.
Jess.
Ja. Hej. Tack för att du svarade.
Jag vet att det är sent.
Jag undrade om du kunde hjälpa mig med en del resebokningar åt min familj.
INTERSTATE RESELÖSNINGAR
- Vart ska du? - Långt härifrån, långt från dig.
- Vart? - Det angår inte dig.
Det gör det fanimej visst.
Ni kan inte åka till flygplatsen. De väntar där.
Det ska vi inte. Vi har gjort andra arrangemang.
Vilka arrangemang?
Tyvärr, det kan jag inte säga. Det är för att skydda dig.
Jess... Allvarligt? Kom igen. Var inte...
Jess. Snälla. Det är inte säkert.
Se till att det blir det då. Och håll dig borta från oss sen.
Är det här till oss?
Det tror jag inte. Det är omöjligt.
- Hej. - Gwen.
Vad gör du här? Jag förväntade mig inte allt det här.
Jag mellanlandade i närheten och tänkte att jag kunde hämta er själv.
Okej.
Hej. Ni måste vara Molly och Van.
Jag heter Gwen. Hej, lillen. Det finns frukost ombord, om ni vill ha.
Visst.
- Tack. - Jessica, vad är det? Är du okej?
Vad har hänt? Var är din man?
Vi har bråkat.
Åh, jösses.
Du kanske kan hjälpa mig med mina killproblem då.
- Vad sägs om det? - Gärna.
Minns du mitt ex i Buffalo?
- Ja. - Vi var tillsammans i åratal.
Det var bra. Riktigt bra.
Du vet när man bara inte kan få nog av varandra fysiskt.
Jag trodde han var min själsfrände och sen kastade han bara bort allt.
Gifte sig med nån annan som var min totala motsats.
Och det värsta är...
...att hon är olidlig.
- Har du träffat henne? - Jag var tvungen.
Han skapade ett helt liv med henne.
Jag måste få se vad hon hade som inte jag hade.
Vad gjorde du?
Det jag gör bäst. Jag kom nära,
vann hennes tillit och väntade tålmodigt på att hon skulle gå in i min fälla.
Vet du, jag tror jag lämnade nåt i taxin.
Du, Molly?
- Ja? - Vill du hämta din bror?
Kom. Vi ska gå.
Jag sa åt dig att inte ta det här uppdraget.
Och vem gav dig dem inslagna i en stor, fet rosett?
Du behövde mig.
Jag känner Sean bättre än du nånsin lär göra.
Gör vad du vill med familjen.
Jag vill bara ha Sean. Han är min betalning för leveransen.
Du kunde inte släppa det, eller hur?
Du känner mig bättre än så.
Du kan få mig, men lova att du inte ger dig på min familj.
"Ger dig på"?
Du ligger lite efter, polarn.
- Jag svär, om du skadar dem... - Kom och ta dem.
På en offentlig plats.
Du tar nog miste på vem som har övertaget här.
Kom till det gamla kasinot Poseidon norr om stan inom 30 minuter...
...ensam.
Kom ut!
Hej, gamle vän.
Så han kallade in dig för det här, Spiros?
Han kallade in alla.
Följ mig.
Han är ensam.
Nämen, så gulligt.
Han kunde ha varit på andra sidan jorden nu.
Men här är han, och erbjuder sitt liv för familjen som övergav honom.
Så, får jag nånsin tillbaka de fem tusen jag lånade dig i Marocko?
Vi gör så här.
Om du fortfarande lever om tio minuter, återbetalar jag dig med ränta.
Vad synd. Det är ett vackert ställe.
De ska riva det om tio dagar.
Allt det här för mig? Jag är smickrad.
Hur mår familjen?
Vilken?
Vi kommer upp.
Där är han.
Är du okej?
Ingen kram åt din farsa?
Varför börja nu, pappa?
Förlåt, vad?
Jag är din farfar, Kyle.
Herregud. Vi är britter.
Har han inte berättat det?
Nej. Han utelämnade det ur sitt inga-fler-lögner-tal.
- Jag sa att han var en fadersgestalt. - Inte riktigt samma sak.
Det här är väl bra? Han skulle inte döda sina barnbarn.
Gör vad du vill med mig. Släpp dem.
Vad är det du tror att jag vill, Sean?
Döda mig.
I ditt spindelnäste till hjärta, anser du faktiskt att jag har felat dig.
Du var min son.
Mitt arv.
Jag la ner min själ i dig. Du kastade bort allt.
Du övergav mig. Du krossade mitt hjärta.
Så, ja. Jag ville se dig död.
Men sen hände nåt de senaste dagarna.
Du dödade varenda kille jag skickade efter dig. Varenda jävla en.
Du är precis den mördare jag lärde dig att bli.
Nej. Det är inte den jag är längre.
Skitsnack.
Säg att du inte har känt dig mer levande de senaste tre dagarna
än du gjort på åratal.
Och när du dödade alla mina män,
kände jag nåt jag inte har känt på väldigt länge.
Stolthet över min son.
Vad är det här?
Vill du inte döda mig nu? Vad i helvete vill du?
Jag vill ha dig tillbaka.
Vad?
Inget blev nånsin lika bra efter att du stack.
För nån av oss.
Så, jag vill ha tillbaka min son vid min sida i familjeföretaget.
Du överväger väl inte det här på allvar?
- Gör du det, pappa? - Tyst, Kyle.
Alla vinner. Du kommer tillbaka dit där du hör hemma.
Blir den du föddes till att bli.
Jess och barnen åker tryggt hem till Buffalo.
Det är ändå vad de vill.
Det är helt klart bättre än att sälja bilar.
Men ingen kontakt. Du får inte bli vek igen.
Jag är deras far. Du kan glömma det här.
Det var tråkigt att höra.
Börja med frun.
- Vänta, nej! Jag... - Inget tredje alternativ!
Antingen slutar allt här och nu,
eller ger du din familj exakt vad de vill ha och lite till!
Jag gör det.
Okej.
Spiros, kör familjen till flygplatsen med vår välsignelse.
Pappa.
Pappa, snälla.
Jag kommer alltid att älska er.
Vi kan inte bara överge pappa.
Vad vill du att jag ska göra?
Det är mitt jobb att hålla er trygga.
Jag är mamma.
Okej, var då mamman som lyfter bilen.
- Vad? - Du vet, mamman.
Hon har bebisen och lyfter bilen.
Ja. Du vet. Bilmamman.
Jag har ingen aning om vad ni pratar om.
Det är en vandringssägen, mrs Morgan.
En bebis är fast under en bil.
Hans mamma får ett adrenalinrus och lyfter bilen med sina bara händer.
Dina barn föreslår att du övermannar mig för att rädda deras far.
Ja. Tack. Exakt.
Jag skulle avråda från det.
Nu. Hallå.
Er far har gjort sitt val.
Tror du att han vill det här?
Det är pappa vi pratar om.
Killen som... som tog mig till skolbalen när Trevor inte dök upp.
Killen som väcker oss före skolan med usla rapplåtar om onsdagar.
Vad fint. Det gjorde aldrig min far.
Förlåt. Kan du hålla käften, Spiros?
Hallå där. Stanna.
Barn.
Mamma, vi är ingen familj utan pappa.
Pappa måste få veta att vi inte vill det här.
Jag vet att vi sa att vi ville det igår kväll, men jag vill inte.
Om han fortfarande väljer att göra det, må så vara.
Men han måste få veta.
Han tror att vi inte älskar honom längre, mamma.
Vi kan inte bara låta saker sluta så.
Åh, Max.
Jag har inte bytt på dig.
Vi måste få av blöjan innan du får utslag.
Du glömde blöjväskan.
Åh, jösses. Det är en kladdig en.
Åh, jäklar.
Han kanske klarar sig.
Eller inte.
Vad gör vi nu?
Vi ska leta upp er pappa.
Ge mig en minut ensam med honom.
Jag vill vara i luften om tio minuter.
Jag trodde jag skulle döda dig om jag såg dig igen.
Men eftersom vi är här...
Bättre.
Åh, visst. Låtsas som om jag inte är här.
Det här kommer inte att hända. Jag har en fru.
Du hade en fru.
Nu är du fri.
Känns det inte bra att vara tillbaka där du hör hemma?
Det var länge sen, Gwen.
- Tror du jag har glömt dina små knep? - Tror du jag har glömt det här?
Jag visste att du inte hade förändrats.
Du har aldrig kunnat motstå mig.
Vulcaniskt nervknip.
Kyusho jitsu.
Hallå. Jag är bara teknikkillen.
Jag beklagar verkligen det här.
Rumpgreppet eller 18 år av bedrägeri?
Båda. Alltihop.
Hörni. Bind fast honom.
- Ja. Du. - Kom igen.
Jag ville berätta allt men hittade aldrig rätt tidpunkt.
- Rätt tidpunkt? - När skulle jag berätta?
På vår första dejt? Vår andra?
När du var gravid med Nina eller på vår fjärde?
- Vad? - Räkna, Nina.
Alla de gångerna hade varit bättre.
Du borde ha berättat sanningen och låtit mig bestämma själv.
Du har rätt. Förlåt. Jag var dum och självisk.
Men jag var förälskad i dig.
Du har varit hela min värld sen vårt första möte.
Din man och deras far är den jag verkligen är.
Det är det enda viktiga för mig.
Jag svär på mitt liv att aldrig undanhålla nåt från dig igen.
Var är Spiros?
Jag trodde att de var med dig.
Hördu.
Alla jag känner pratar om vad Kyllboi gjorde på HyperX igår kväll.
- Gör de? - Ja.
Kyle. Mindre prat, mer bindande, okej?
Förlåt.
Du skojar. En Sky Raven-drönare?
Asgrymt.
Var försiktig med den.
- Hördu. Du har en kanonunge. - Jag behöver dina hörsnäckor.
Snubben!
Kyle. Ge mig den.
Du är inte teknikmotståndare. Du är...
Du är asgrym.
FLYGLÄGE: MANUELLT
- De kommer. - Vad?
Gå upp på taket och hitta ett gömställe.
Nej, du ska inte gå ner dit.
Det är det enda sättet. Annars kommer vi inte hem.
Vi måste inte åka hem. Vi kan åka till Kanada och bli familjen Anderson.
- Snälla, pappa. - För sent för det, Beans.
Nej. Överlämna dig inte till dem.
Nej. Jag ska få hem oss.
Okej.
FARA SPRÄNGÄMNEN
Jag har en plan.
Hör på, jag måste vara den killen en sista gång för oss.
Pappa. De är för många.
Men jag har nåt de inte har.
Kyllboi.
Du är mina ögon och öron, okej? Jag räknar med dig.
Nu kör vi.
Stick nu, Kyllboi.
Du, Kyle, du är på samma kanal som jag.
Jag vill ha varje centimeter av det här atriumet bevakat.
POSEIDON KASINO HOTELL
Rörelse i hissen!
Hissdörren. Nu!
Har du fri sikt, så skjut, för tro mig, det kommer han att göra.
Har du fri sikt?
Nej. Jag ser honom inte än.
Han är inte här.
Vänta.
Vad har du hittat?
Ta skydd!
Herrejävlar.
Hej. Sett nån?
Han är där uppe!
Helvete.
Prata med mig, Kyle.
Du är mina ögon.
Det är fritt fram till höger. Gå nu.
Man på din vänstersida.
Pappa, är du okej? Man rakt fram.
Man klockan sex.
Bra jobbat, Kyle.
Jag fixar det, pappa.
Prata med mig, Kyle.
De har drönaren.
Se upp. Bakom gardinen.
Kom igen, pappa. Ta honom.
Du igen.
Så de moppade upp dig från gång tre?
Vi lär behöva moppen igen.
Gwen, var fan är du?
Gwen?
- Gwen? - McCaffrey?
Vad står på?
Grabben har drönaren.
Hitta honom.
Avblås, pappa!
Skjut inte!
Ändrat dig, Sean?
Nej. Men här har du din chans att göra det.
Avblås det nu.
Du har inte vad som krävs för att döda ditt eget kött och blod.
Jag, å andra sidan, har det.
Peppra honom!
Spring. Undertill. Spring.
Vänta. Nej.
Ta hand om dina bröder. Inte ett ljud.
Lämna inte Max, vad som än händer.
Jessica.
Är det du?
Prata med mig, Kyle.
Gwen är här uppe.
Jag känner igen ljudet av ett tomt vapen, raring,
så vi kan väl göra det här väldigt enkelt?
Om du inte tror att du kan klå mig.
Jag tror mamma tänker slåss mot henne.
Tror du att du kan klå mig
för att du gick på några kickboxningspass på gymmet och har på dig Lululemon?
Åh, nej.
Lärde du dig det på ett pass?
Ja.
Du vet väl att det här är mitt yrke?
Medan du klämde ut odågor och klippte kuponger,
mördade jag diktatorer.
Så varför åker du inte tillbaka till Hem och skola?
För du är ett skämt.
Kyle, vad ser du?
Nio killar kvar. Fyra till höger om och fem framför dig.
Jag har slut på ammunition, Kyle.
Ta täckning. Det kommer en man. Över den låga väggen. Nu.
Du kunde ha nämnt det där bordet.
Förlåt.
Döda killen till vänster nu.
Pappa, vi måste skynda oss.
Kyle. Killen nedanför, jaga honom genom lobbyn.
Okej, jag jagar honom.
Jaga hit honom.
Han kommer rakt mot mig.
Ta Max. Jag måste hjälpa mamma.
Säg nåt, Kyle.
Två kvar, inklusive farfar.
Man till höger!
Jag skulle inte gå ditåt, Sean.
Pappa, mamma är skadad. Vi är i stor knipa.
Små odågor.
Jag misstog mig om dig, Sean.
Du är värdelös för mig.
Familjen har gjort dig svag.
Du kan inte ens fokusera på kampen du utkämpar på grund av dem.
Hej. Är ni på väg nånstans?
Oroa dig inte för henne.
Den där manövern du körde förut, lillen?
Det var en väldigt dum idé.
För vad det är värt, att döda småttingar är det jag gillar minst.
Vem vill börja?
Vi är inte klara!
Mamma. Nej, mamma!
Pang.
Mamma.
Åh, ge dig.
Bara dö.
Mamma.
Titta här.
Du måste skoja.
Inte riktigt de tiokampare vi en gång var, va?
Ledsen, ungar. Inget personligt.
Kanske lite.
Då var det dags igen.
Hon ger sig bara inte.
Det finns nio andra grenar, subba.
Herregud. Mamma.
Vad mig anbelangar är det här ett barmhärtighetsdåd.
Jag räddar dig från 20 år till med att sälja begagnade bilar.
Certifierade förhandsägda.
Adjö, Sean.
Farfar! Vänta!
Du tror nog att vi hatar dig
för allt som har hänt de senaste dagarna, och...
...det kanske vi borde.
Men jag har lärt mig att familjen är det viktigaste i hela världen.
Och när jag ser på dig, ser jag bara inte en kallblodig mördare.
Jag ser min farfar.
Och kanske finns det en väg framåt för oss...
...som familj.
Tjejen, om du tror att det där lilla talet ska blidka mig...
Ärligt talat...
Jag hoppades bara köpa honom lite tid att göra det här.
Åh, älskling.
- Pappa. - Hej.
Tack.
Hej!
Wow!
6 MÅNADER SENARE
Välkomna till 12-nyheterna.
Medan fler detaljer framkommer om en hemlig paramilitärgrupp...
Tack.
...ansvarig för högprofilerade lönnmord under flera årtionden,
släpptes denna pangnyhet...
...av gymnasiereportern Nina Morgan.
Och du är död.
Skitsnack. Du sa att det var två förövare.
Jag ljög. Men Sam, det var bättre. Ta hårdare tag.
Jag ville inte skada killen.
Nej, han klarar sig. Han är liten men väldigt stark.
Ursäkta. Varför blir inte du kastad mot en lastbil 20 gånger?
För att mitt namn står på brevpappret.
Et voilà!
Hörni. Jag har ett familjeåtagande.
MORGAN SÄKERHETSRÅDGIVARE
Augie, du tar över, okej?
Nu ökar vi takten!
Jag är borta de närmaste dagarna!
Jag vill att ni kommer ihåg mig!
Dags att åka.
Okej, allihop. Jag sticker.
Hörni, kom.
Vi måste hinna före rusningen!
Kom igen.
Nej, jag åker inte till skolan i det här monstret.
- Hur kunde du? - Skyll inte på mig.
Levon tillämpade alla rabatter och alla poäng. Hörde ni inte?
Vi är förstklassiga platina-elit-diamant-medlemmar.
Jag har snacks, jag har kartor.
- Nu kör vi. - Schyst.
- Mobilerna, tack. - Allvarligt?
Ja. Fånga.
Här har du.
- Tack. - Om du kastar bort den, dödar jag dig.
- Gud, vidrigt. - Vidrigt.
Ska ni hålla på så ändå till Kalifornien?
- Ja. Ända dit. - Absolut.
- Kom nu. - Ja.
- Maka på dig. - Och jag tar de där.
Då åker vi.
Ett, två, tre!
Bilsemester!
BILSÄLJARE FÅR TIO FORTKÖRNINGSBÖTER PÅ EN DAG
MÅNADENS MEDARBETARE
FALLSKADA? INGEN VINST, INGET ARVODE.
HEJ DÅ, TREVOR!
KASINOT POSEIDON DEMOLERAT
GOD JUL! FRÅN FAMILJEN MORGAN
Herregud, jag höll på att glömma.
Vad?
- Säg adjöss till de här. - Nej!
Varför?
Herregud.
Det är inte roligt.
Vem är det här? Janet Jackson?
Undertexter: Kristina Donnellan